COLOMBIANA
Přeložil Hogwarts
Nemůžu tomu uvěřit.
Proč ne?
Protože tě mám rád, Fabio. Jako vlastního syna.
Já tě mám rád, Done Luisi, jako tvůj otec.
Budeš mi chybět.
Ty mně taky.
Dobrá, dost bylo sentimentálních keců.
Připijeme si.
Zatímco tu fňukáme jako dvě staré dámy.
No tak!
Na budoucnost.
Na naše božské zdraví!
Takže, obchod je vyřešen?
Úplně.
Vše je tady.
- Neudělal sis kopii? - Ty ses prostě musel zeptat.
No tak!
Budeš mi chybět.
Sbohem, Marco.
Zabijte toho bastarda.
Co se děje, šéfe?
Ten parchant si myslí, že jsem idiot. Hraje na city.
Kdyby křičel a vyhrožoval, že vyvraždí celou moji rodinu, bylo by to lepší!
Máme nanejvýš hodinu, abysme odsud zmizeli. Jedeme!
Dávejte všichni pozor.
Uvidíme se!
Máme deset minut.
- Cataleyo, běž si sbalit věci. - Už jsem sbalená, mami.
Cataleyo.
Poslouchej, květinko, kdyby se cokoliv stalo, tohle...
Tohle je tvůj pas.
Pokud budeš sama, jdi na adresu na téhle kartě.
Ukaž ji pánovi u brány.
- Já to nechápu, tati. - Cat, nemusíš to chápat.
Stačí, abys poslouchala a zapamatovala si to.
Podívej.
Pokud se ti něco stane, tady najdeš svého strýčka.
Tohle tě udrží v bezpečí.
Orchidej Cataleya. Moje matka, tvá babička, je pěstovala.
Každé ráno jsem se vedle nich probouzel a čichal jejich vůni.
Proto chci, Cataleyo...
...abys nikdy nezapomněla, odkud pocházíš.
Bůh tě opatruj.
Zdravím.
- Chceme navštívit Dona Fabia. - Není doma.
Do prdele!
- Jsem připravena. - Zmizíme. Pojďte.
Běžte, běžte, běžte.
Rychle, jdeme!
Jdeme! Počkej!
Zpátky! Zpátky!
- Prý ještě není doma. - Počkejte chvilku.
Už je příliš pozdě. Připrav se. Běž.
Mám tě rád. Strašně moc.
Já tebe taky, tati.
Děkuju.
- Udělejte to hned. - Změna plánu.
Cat.
Alicie, jdeme.
Vzpomínáš si na mě, Cataleyo?
Byl jsem na tvém křtu.
Jmenuji se Marco a byl jsem velice dobrý přítel tvého otce.
Vidím, že ti dal svou medaili. Orchidej Cataleya. To je dobře.
Jeho symbol, tvé jméno.
Takhle na něj nikdy nezapomeneš.
Takže...
Víš, kdo je Don Luis, nemám pravdu?
Byl jako otec tvého otce.
To z tebe také dělá rodinu.
Ale když je někdo...
...na tebe hodný
a ty mu to neoplácíš, stanou se špatné věci.
Ve škole si vedeš skvěle, takže to pro tebe nebude těžké pochopit, že ne?
Výborně.
Takže, tvůj otec měl něco, co patří Donu Luisovi.
Je to malá věc. Ani ne takhle velká.
Víš, kde je?
Když mi ji dáš, Don Luis bude velice šťastný
a vděčný.
Tak co kdybys mi prostě dala tu malou věc,
která mu patří?
Udělala bys to pro mě?
Jsi chytrá dívka.
A v tomhle světě chytré dívky vždy dostanou, co chtějí.
Tak pověz. Pověz mi, drahoušku...
Co bys chtěla?
Zabít Dona Luise!
Potřebujeme ji živou.
Najděte ji! Najděte ji!
Kam běžíš?
Mám tě.
Sakra!
Promiňte.
A ty říkáš, že pro nás něco máš, drahoušku?
Ukážeš mi to?
Všichni si vemte pět minut pauzu na kafe.
Jime, budeme to muset nahrát.
- Odkud to máš? - Od táty.
A kde je tvůj táta?
Mrtvý.
- Víš, co to je? - Ano.
Můj pas.
Za chvíli budeme přistávat v Miami.
Odepnu ti pás.
Vítej v Americe.
Jen běž. Počkám tu na tebe.
Cataleyo?
Zdravím, mladá dámo. Kam to bude?
Chicago? Víš, to není tak úplně přes ulici.
Kolik chcete?
Poslyš, děvče, co tady děláš?
Emilio. Emilio.
Emilio.
Jedna dívka se tu po tobě shání.
Nechci teď nikoho vidět.
Jmenuje se Cataleya.
Běžte, běžte.
Cataleyo.
Strýčku.
Přestaň plakat.
Myslel jsem, že jsi mrtvá.
Jsi v bezpečí.
V pořádku, už jsi v bezpečí.
Už jsi v bezpečí.
- Tumáš! - Děkuju, mami.
Dobré ráno, Cato.
Máš krásné oči po své matce.
Neměj strach.
Tohle je tvůj domov.
Kdy jsi naposledy spala?
Nevím, už je to dlouho.
To je dobře, mladé tělo potřebuje spánek.
Když jsem byl starý jako ty, vždy jsem prospal půl dne.
Nevím, jestli ti to nějak pomůže, ale vždycky jsem byl připraven zakročit.
Komu patří ten pokoj, ve kterém jsem spala?
Mému synovi.
Tvému bratranci.
Kde je?
Je mrtvý.
Byl zavražděn?
Ano.
Kým?
Mužem, který už není naživu.
Máš velký talent. Chceš se stát malířkou?
Chtěla jsem být jako Xena.
Princezna bojovnice.
Už jí nechceš být?
Ne?
Chci být zabiják.
Pomůžeš mi?
Jistě.
Normálně nepřijímáme studenty během akademického roku.
Ale za těchto okolností,
jako je ztráta rodičů během tragické dopravní nehody...
Tady máš své školní pomůcky, které budeš potřebovat.
Promiňte. Je trochu v šoku.
Ovšem. Tak se uvidíme v pondělí, Cataleyo.
Máš krásné jméno.
Děkuji.
Až všechno vyřídíme, zajdeme si do MaxWurstu pro hot dog od těch Poláků.
Máš ráda hot dogy?
Co se děje?
V té škole se nemám co naučit.
Řekla jsem ti, co chci.
Nechceš mi pomoct? Fajn.
Pomůžu si sama.
Sleduj.
V pořádku? Tohle chceš?
Chceš, abych tě naučil, jak se stát zabijákem? Bez problému.
Naučím tě to, ale do pěti let budeš mrtvá.
Jestli se chceš stát zabijákem, musíš být chytrá.
Musíš umět i něco jiného, než jen stisknout spoušť.
Musíš se naučit, jak to na světě chodí, jak lidé přemýšlí.
Musíš se naučit chápat lidskou psychiku.
S tím ti nepomohu, dokud se nenaučíš základy ve škole.
Rozumíš?
No tak, co chceš? Cataleyo, je to na tobě.
No tak!
Do toho, vyber si.
No tak, co chceš? Vyber si!
To je lepší.
Chlape, přinesl jsem ti něco dobrýho.
Stu, můžu něco navrhnout?
Koupíme si něco. Trochu to okořeníme.
- Nějaké ty akcie. - To by byla paráda.
Už je to 14 let. Vždyť mě znáš.
Bez ohledu na to jak zbožňuju steak, jehněčí kotleta taky není k zahození.
Moje řeč.
Panebože!
Do prdele!
Proboha!
Co to...
Dejte ruce na auto! Okamžitě položte ruce na vozidlo!
Okamžitě!
Špatně...
- Ty pitomá krávo! - Vážně se omlouvám.
Tohle ani není moje auto.
- Připadá ti to vtipný? - Ne, pane!
Ještě budeš mít důvod se smát.
Omlouvám se, strážníku. Já nepiju.
Proboha.
Nic tu není.
Žádný řidičský, technický ani občanský průkaz.
Jenom průkaz zaměstnance.
Slečna Valeria Phillips.
Vaše obvinění mimo jiné zahrnuje...
...jízdu na špatné straně silnice a ničení policejního majetku.
Slečno Phillipsová!
Vnímáte mě?
Ano.
- To je všechno? - Vzpomenete si ještě na něco jiného?
- Budu zvracet. - Ne! Odveďte ji odsud!
Dejte jí kafe a počkáme do zítřka, až se z toho vyspí. Proboha!
Dobrá, dlouhý krok. Jen pojď.
Dobře. Protáhni si nohy. No tak, pohni sebou.
- Prozkoumali jsme spodní patro. - Je z Říma, a řekla...
Promiňte, velitel Warren.
- Přivezli jsme na noc Genarra Rizza. - Ano, počkejte chvilku.
Stojí tu, že máte dorazit až zítra.
Nikdy nečekejte očekávané, seržante.
- Je to kafe čerstvé? - Ano, pane.
- Mohl bych? - Patriku. - Děkuji vám.
Strážník Doyle vás zavede k celám.
Ale no tak!
Domov, sladký domov.
Až po vás, pane.
Budeš mi chybět, Rizzo.
Nechám ji tady, kdybys dostal v noci hlad.
Hezky se vyspi.
Zažiješ kofeinovou noc, Joe. Nespusť z něj oči.
...dva, jedna...
Už zase?!
Doyle, běž zkontrolovat ventilační systém.
- Bude to ještě dnes? - Ježišikriste!
Sakra.
- Ano? - Potřebuju čurat.
- Rozepni si košili. - Cože? - Hned.
Co jsi zač?
Pojďte! Rychle!
Narušení bezpečnosti.
No tak! Pohněte sebou!
Rychle! Dostaňte se dovnitř!
Otevřete někdo dveře.
Podívej se na mě, Joe. Dej mi tu zbraň.
Jen mi ji dej. To je v pořádku.
- Držte ho! - Já jsem to neudělal!
- Odveďte ho odsud. - Já jsem to neudělal!
- Odveďte ho! Zavolejte záchranku. - Já jsem to neudělal!
Zavolejte záchranku!
Pojďte!
Sakra!
Nikdo tu není.
Agent Ross. Kde je?
- V márnici. - Pojďme.
Takhle ho sem přivezli.
Tentýž obrazec.
Stejná kresba, že?
Byl to on.
Rád bych viděl místo činu, prosím.
Děkuji.
- Neměla jsem pít. - To jste neměla.
Proboha! Vážně se omlouvám.
To můžete říct soudci ode dneška za deset dní.
- Co se tam dole děje? - Nic.
Podepište tento formulář a můžete jít.
- Vážně? - Ano, ale jsem si jist, že vás soudce pošle zpátky.
- Nejspíš si to zasloužím. - Máte štěstí, že nebyl nikdo zraněn.
Dobře, ustupte.
Neuzavřeli jste to.
- Už bylo po incidentu, nemyslel jsem, že by někdo... - Udělejte to.
Nikdo nesmí dovnitř ani ven.
Chci vidět zprávu
o každém, kdo byl na této policejní stanici za posledních 24 hodin.
A ještě chci záznamy ze všech bezpečnostních kamer.
Ze všech.
- Vše podle plánu? - Ano.
- Kdy se vrátíš? - Pozítří.
Dobře. Něco pro tebe mám.
- Dej mi den. - Dobře.
Už se na tebe těšíme, Cat.
- Dej za mě mámě pusu. - Dám.
Děkuji.
22 vražd za poslední čtyři roky. Všechny se stejným scénářem.
Podle mě se snaží něco sdělit, ale mám pocit, že to není adresováno nám.
- Nikdo jiný nemá k těm informacím přístup. - Nikde je nezveřejňujeme.
Pošlete to do tisku. Nastal čas.
To slovo, ta kresba rtěnkou.
Chci to vidět na titulní straně každého časopisu a novin v celém státě.
Pokud ty vzkazy nejsou adresovány nám, tak ať je dostane ta správná osoba.
Pane Richarde.
- Marco. - Už je to dlouho.
To ano. Co ruka?
Bolí mě jen když je vlhko.
To bychom tě měli přemístit z New Orleans do Arizony.
Máš pravdu, ale šéf má vlhko rád.
- Už tě čeká. - Dobře.
Co na to říkáš?
Náhoda.
Dvacet dvakrát? Ta květina roste pouze na jednom místě na Zemi.
V Kolumbii, kde ses narodil, zabijáci značí své oběti touhle orchidejí.
Nebyla to náhodou vizitka...
Sakra, zapomněl jsem jeho jméno.
Jak se jmenoval tvůj bývalý partner, který za tebe dělal špinavou práci?
- Fabio. - Fabio...
Fabio Maria Restrepo.
Mohu?
CIA není zábavný park.
Když tě agentura před patnácti lety přemístila z Kolumbie sem,
dovolili jsme ti pokračovat ve svém malém byznysu
přestože jsme tě měli zavřít na doživotí.
Teď ses měl na oplátku podělit o své informace.
- To jsem udělal. - Ne dostatečně.
- S tím nemám nic společného. - Tak zjisti kdo.
Mluví s námi.
Mohla by být kdekoliv.
Idiote. Už jsem ti to říkal.
Každý jednou zemře. Bez výjimky.
Poprvé jsi to podělal.
Teď to běž napravit.
Každý z těch obětí byl zločinec z povolání.
Co se týče motivu, může se jednat o pomstu.
Nic jiného nepřipadá v úvahu.
Můj nejlepší odhad je Alexa Milchanova.
Svou kariéru postavila na poměrech s vysoce postavenými gamblery z Vegas.
Okradla je a nakonec je poslala za svým Stvořitelem.
Tady. DeAngelo James.
Pokusil se převzít obchod s heroinem v Houstonu.
Z německého kartelu.
Pokud nevíte nic o těchto dvojčatech,
v této místnosti nemáte co dělat.
Vidíte? Dostatečně otočí kameru, aby nebyl vidět, jak vchází do cely.
Čas. 1:55 ráno.
To znamená, že náš člověk byl na té stanici...
Nemusím to déle rozebírat, že ne?
Promiňte. Rozdejte je, prosím.
Jsou to jména, adresy a telefonní čísla
všech lidí, kteří byli na té stanici před 1:55 ráno.
Všech.
Což znamená, že jeden z nich byl náš cíl.
Chci, abyste vypátrali všech deset lidí ve složce, kterou jste právě dostali.
Chci podrobný záznam každého z nich za posledních deset let jejich života.
Chci, abyste prověřili každou stopu a prozkoumali každý případ.
Protože náš vrah, dámy a pánové, je v těchto složkách.
A já ho chci chytit, něž zabije někoho dalšího.
Ani se nehni.
Ahoj, Jennifer.
Ahoj, Danny.
Ještě jsi nedokončil svůj obraz.
Nikdy své obrazy nedokončím. Prostě na nich přestanu pracovat.
Já vím o něčem, co umíš dobře zakončit.
Pověz mi něco.
- Půjdeme někdy na normální rande? - Tohle je normální rande.
Vždyť víš.
Zajít na večeři, opít se.
Dezert.
V pořádku?
Jako vždy. Co ty?
V pořádku.
Jak se má matka?
Stýská se jí po tobě.
Tak jí vyřiď, že se mi také stýská.
- Myslím, že by to moc ráda slyšela od tebe. - Já vím.
O co se jedná?
Podvodem si vydělal 15 miliard dolarů.
Chytrý chlap. Teď žije v Berlíne.
Takže, naštval hodně lidí.
Zařiď mu odpočinek... navždy.
Mám tu ještě něco.
Kolikrát už jsi to udělala?
- Mockrát ne. - V novinách stojí, že dvacet dvakrát.
- Proč? - Ty víš proč.
Proč kreslíš ty květiny? Myslíš, že je Don Luis natolik hloupý?
Tady nejde jen o tebe, Cataleyo.
Jde také o mě, mámu a mou rodinu.
Rodina.
Strýčku, prosím.
Jsi bezúhonný.
Seženeš zakázku a dostaneš peníze.
Paráda. A zároveň tě chráním, přesně tak.
Každá zakázka, ať je jakákoliv,
ve mně vzbuzuje strach, protože jsem slíbil,
že tě ochráním. Dávám na tebe pozor.
Cataleyo, já v tebe věřím, ale tohle...
Tohle není profesionální...
Nezajímá mě, co je profesionální a co bezpečné. Dělám to po svém.
- Tohle je tvůj styl? - Ano.
Zabiják se znamením?
Jsi blázen.
Bože můj!
Neměl jsem ti to nikdy dovolit. Nikdy.
Nic jsi mi nemusel dovolovat.
Vybrala jsem si to sama, vzpomínáš? Vybrala jsem si to sama.
Byla jsem rozhodnutá od okamžiku, co jsem překročila práh tvého domu.
- Ty sama? - Ano!
Ty ani nikdo jiný na tom nic nezmění.
Mám tě rád, Cataleyo.
Tak na mě dávej pozor dokud to neskončí.
Cataleya.
- Promiňte? - To je orchidej.
- Tohle? - Samozřejmě.
- Roste v Kolumbii. - Jak to víte?
Má žena je Kolumbijka.
Cože? Cataleya?
Přesně tak.
Dobře, vyzkoušíme organizace.
PŘÍSTUP ZAMÍTNUT
Kruci!
Ahoj, kluci. Stýskalo se vám?
Mně se po vás také stýskalo.
Ahoj. Pojďte.
Nezlobili jste?
Dobře. Zůstaňte.
Šťavnaté, výtečné.
Dáte si? Dobře.
Jezte.
- Věděl jsem, že jsi to ty. - Ahoj, Pepe. Chyběl jsi mi.
- Kluci mě prozradili, že ano? - Vždycky to jsou oni.
Vycvičila jsem je.
Rybičko!
Willie, proč mě ignorují?
- Co? - Zlato, stačí jedna kapka krve
a úplně si tě zamilují.
- Vážně? - To si piš, zlato.
Až do morku kostí.
Paráda!
Alejandro, dnes večer zajisti zvýšenou bezpečnost.
Ujisti se, že budeme uzavřeni.
- Úplně. - Ano, pane.
Do toho.
Děvčata!
Pojďte k taťkovi!
V jižní zahradě už jsou hlídky.
- Vy tři jděte nahoru. - Ano, pane.
Dva běžte na střechu.
Pohyb!
Co je to?
Willie, vrať se do postele.
Sakra!
Otoč se.
- Co jsi zač? - Na tom nezáleží.
- Dobře. Co chceš? - Chci, abys zůstal, kde jsi.
Dám ti dvojnásobek!
Prosím, nezabíjej mě.
Já tě nezabiju.
Ne, ne. Prosím.
- Ano? - Pan Stephen Richard? - Kdo je u telefonu?
Tady speciální agent FBI James Ross.
Vedu pátrání po sériovém vrahovi známém jako "zabiják se značkou".
- Možná jste o něm slyšel. - Četl jsem noviny.
Značí své oběti kolumbijskou květinou.
Orchidej Cataleya. Pokaždé, když se pokusím o přístup k informacím,
zobrazí se mi CIA nápis "Přístup zamítnut".
Jsem na konci velmi dlouhé cesty, pane Richarde a věřím, že vy jste ten muž...
Poslyšte, agente Rossi.
Nemohu vám sdělit žádné informace po telefonu,
ale navrhuji, abyste zaslal agentuře formální žádost
o informace, které potřebujete a já se vám milerád ozvu jak jen to půjde.
Děkuji.
- Haló? - Přestaň mě srát, Marco.
Mám za prdelí FBI.
Chtěl jsem, aby to bylo vyřešeno včera, rozuměl jsi mi?
- Rozumím. - Dobře.
- Kam jedeme? - Do centra.
Vyslechni všechny Kolumbijce, co potřebujeme.
Dokud nezjistíme, kde bydlí její rodina, ano?
Jen, kdyby ses náhodou ukázala,
chci, abys věděla, že jsem letěl do New Yorku na schůzi s galeriemi.
Vrátím se zítra večer,
ale pokud už tu jsi, buď tu jako doma.
- Co máme? - Máme záznamy kamer z několika úhlů.
- To je všechno? - Ano. Nemáme tolik materiálů.
- Ale no tak! - Tak ji projeď databází.
Nehledáme ženu. To není možné.
Páni!
- Dáš si víno? - Děkuju.
Jsem ohromen.
- Něco pro tebe mám. - Vážně?
Ano.
- Plyšový aligátor? - Ano. - Takového jsem si vždycky přál.
Počkej, počkej, počkej.
Pojďme si sednout, najíst se a trochu si popovídat.
O čem si chceš povídat?
Já nevím, o čemkoli. Zeptej se mě na něco.
- Jaký byl výlet? - Skvělý.
Galerii se líbily mé nové obrazy, takže budou v říjnu vystaveny.
- To je dobře, ne? - Ano.
Teď jsem na řadě já. Jaký byl tvůj výlet?
- Slunečný. - Dělala jsi něco vzrušujícího?
- Šla jsem si zaplavat. - Nic jiného?
No tak, povídej si se mnou.
- Co chceš vědět? - Cokoliv. Něco o tobě.
Něco.
Odkud jsi?
Pochází tví rodiče odsud z města?
Dobře, tak začneme s něčím jednodušším.
- Co ráda snídáš? - Já nesnídám.
Já ti neublížím.
Jen chci vědět trochu víc o tobě a o tom, co uvnitř cítíš.
O tom, co cítíš ke mně. Cokoliv. Aspoň něco.
Občas se cítím osaměle.
Děkuju.
Já také.
Tentokrát to nech na mně.
Dobré ráno.
Vím, že nesnídáš, tak mě napadlo, že připravím něco ke svačině.
Proboha! Sakra!
- Počkej! Kam jdeš? - Neměla jsem to dělat.
- Co jsi neměla dělat? - Nic!
Já to nechápu. Proč?
- O čem to mluvíš? Proč? - Protože...
Protože... Podívej, vydrž chvilku. Můžeme si o tom promluvit?
Ne, ne. Danny, už jsme si toho řekli příliš.
- Jennifer, počkej chvilku. - Promiň, musím jít.
Jennifer!
Promiň, že jdu pozdě.
Podívej!
V Miami bylo zavražděno osm lidí.
Jedním z nich byl můj přítel.
- A co s tím? - Ty víš moc dobře co.
- Dostává se příliš blízko. - Strýčku, prosím! Už zase?
Hledají tě. Nezkoušej to na mě.
Chceš, aby tě našli. Vím, jak tvůj mozeček přemýšlí.
To je podle tebe v pořádku? Připadám ti k smíchu?
Naháníš mi strach, Cataleyo.
Už nechci mít s tvými problémy co do činění.
Už s tím nechci mít nic společného.
Skončila jsi.
- Tohle nemůžeš udělat. - Přestaň!
Kolik lidí jsi zabil, když zemřel tvůj syn?
Kolik?
Co víš o mém synovi?
Nevíš o něm vůbec nic.
Řekni mi to!
Nic by to nezměnilo.
Když jsem přišel o syna, můj život skončil.
Všechno, na čem mi záleželo, bylo pryč.
V tebe ale chci věřit, Cataleyo.
Proč?
Stále se modlím, abys našla život daleko od tohohle.
Protože nikdo v naší rodině takovou šanci nedostal.
Poslyš, už nikdy nechoď domů ani do kostela.
Neměj obavy.
Už nechci dál čekat na tvůj telefonát.
Nechci, abys zlomila mé matce srdce.
Možná ti tohle pomůže pochopit, co se ti snažím říct.
Bože můj!
170 centimetrů vysoká, hnědé oči. Vlastně spíš světle hnědé.
Husté a zářivé tmavé vlasy.
Neuvěřitelná postava, nádherný úsměv.
- Pořád na ni myslím. - Chlape, ty ses zamiloval.
- Ty jsi ale všímavý. - Teď vážně. Myslím to zcela upřímně.
- Zešílel jsi. - Už minimálně deset let jsem neměl vážný vztah.
Konečně jsem potkal dívku, kterou mám doopravdy rád
a chci s ní trávit všechen čas.
Nemám od ní nic. Jen plyšové zvíře a fotku.
Ty máš její fotku? Pochlub se.
Není to ani celá fotka. Vyfotil jsem ji, když spala.
- Proboha! - Uklidni se.
- Kdy se budu moct seznámit s budoucí paní Delanayovou? - Ty? Nikdy.
Kruci!
Promiňte! Ještě než mi dáte pokutu...
- Shari Breesings. - Shari! Přišla ti ta fotka?
Už ji nahrávám do počítače.
Je krásná. Rozhodně mimo tvoji ligu.
Není to pro mě, ale pro Dannyho. Vzpomínáš si na toho malíře?
- Ten je mnohem lepší. - Výborně! Jak dlouho to zabere?
Tohle nejde. Jsi můj švagr, já jsem šéf a navíc bych tohle neměla dělat.
Shari, Shari. Bude z tebe dobrá víla
v tom nejkrásnějším milostném příběhu na světě, rozumíš?
Zamysli se nad tím. Budeš mít tu čest říct,
že se to všechno událo jen díky tobě.
A když mě chytí, tak přijdu o práci.
Už jsem to spustila, Ryane. Ozvu se ti, až něco budu mít, ano?
Děkuju, zlato.
Později mi poděkuje.
NOVÁ POLOŽKA
Chci vystopovat příchozí transmisi.
Chicago, třetí okrsek. Okamžitě tam někoho pošlete.
To bylo vážně milé překvapení.
- Každý se někdy ukáže v dobrém světle. - Bude v pořádku?
Ano, mami. Řekl bych, že ano.
- Promiňte! - Pojďte se mnou, prosím.
To je můj počítač, proč...
- Proč je na mém počítači? - Máme právo k jeho prohledání.
Opovažte se mi promíchat oblíbené položky.
Ověříme základní části. Vyzkoušíme velikost.
- Výborně, co dál? - Teď se podíváme na ruce.
To vypadá dobře. A teď...
Hezký nos.
Gratuluji, dostali jste ji.
Vytiskni to a pošli všem policejním stanicím.
- A vyšli mobilní jednotky. - Ano, pane.
- Haló? - To jsem já.
- Jen? - Máš něco na práci?
Ne, nemám.
Danny Delanay, spouštím proces.
Zrovna jsem koukala z okna a přemýšlela, kde jsi.
Jsem doma. Také jsem se díval z okna.
- Takže se oba díváme s okna... - Už to skoro bude.
Přes telefon máš sexy hlas.
Ano, ty také.
Hotovo, máme to.
Dobře, máme to. Pošlete na místo jednotky.
Běžte!
- Jsem rád, že jsi zavolala. - Já také.
Zrovna jsem si prohlížel tvou fotku, když v tu ránu zazvonil telefon.
- Jakou fotku? - Vyfotil jsem si tě, když jsi spala.
Můj mobil nestojí za nic, ale chtěl jsem mít na tebe vzpomínku.
- Ukázal jsi ji někomu, Danny? - Ne. Vlastně ji viděl můj kamarád Ryan.
- Kdo ještě viděl tu fotku, Danny? - Nikdo. Proč?
- Danny, kdo ji viděl? - Nikomu jsem ji neukazoval. O co jde?
Jen jsem vyfotil pitomou fotku svým mobilem, omlouvám se.
Promiň mi to.
- Prohledejte to. - Speciální agent Williams, FBI.
Vzduch je čistý.
Ne, madam, vše je pod kontrolou. Jen potřebuji, abyste šla s námi.
Evakuujeme budovu.
Odpalte to.
Do toho.
Není tady. Uzavřete budovu.
Okamžitě.
- Máte něco? - Vůbec nic.
Počkat, počkat. Jedna bezpečnostní kamera selhala.
- Selhala i druhá. - Kde? - V garážích!
- Všechny jednotky do garáží! - Pojďte, pojďte.
Zajistěte všechny východy.
Je tady.
Hledejte všude!
Podívejte se pod každé auto! Je tady! Najděte ji!
Máte něco? Rychle, prohledejte to.
Tady.
Strýčku? Mami?
Mami!
Emilio! Emilio!
Mrzí mě to.
Děkuji.
Nezdržím vás dlouho. Posaďte se, prosím.
Myslíš si, že jsi chytrá
s takovou obezřetností?
Protože tohle právě skončilo.
Všude jsou tu nainstalované webové kamery.
Máte na mysli tyhle?
Když už mluvíte o mé obezřetnosti, vaše židle je řízena tlakem.
Jen nepatrný pohyb může být váš poslední.
Vzhledem k tomu, co o mně víte, je vám jasné, že neblafuji.
Nic o tobě nevím, takže se prostě zeptám.
Co tě dovedlo k tomu, že jsi zabila 23 lidí?
Uvěřil byste mi, kdybych vám řekla, že jsem si takový život nepředstavovala
když jsem byla malá?
Chtěla jsem být jako vy. Na druhé straně.
Vážně?
Tak co se stalo?
Luis Sandoval.
Bylo mi devět, když nechal zabít moje rodiče.
Před mýma očima.
Takže proto?
Zabíjíš kvůli ztrátě blízkých? Všechno, jen abys ho našla?
Byl to jediný způsob, jak ho vystopovat.
A ty jsi potřebovala, abychom to dali do tisku.
Ano, ale trvalo vám to sakramentsky dlouho.
Zatraceně. Musela jsi být vážně odhodlaná.
- Velice soustředěná. - Ne dostatečně.
Dnes ráno mě připravil o to poslední, co mi zbylo.
Poslala jsi tomu muži vzkaz a on obratem poslal jeden tobě.
Teď to dokončím.
- Já ti nemůžu pomoct. - Ale můžete. Je pod ochranou vaší vlády.
Vládou, ve které nemám žádné pravomoce.
Jde o CIA. Nevím proč, ale nemohu se k nim žádným způsobem dostat.
Věř mi, snažil jsem se.
Snažte se usilovněji, agente Rossi.
Máte krásnou rodinu.
Jestli uděláš něco mně a mé rodině, tak přísahám, že...
Teď víte, co máte dělat. Zjistit, kde je Luis Sandoval.
Protože jestli to neuděláte,
každý týden budete chodit na pohřeb.
A nepřestanu, dokud nepocítíte to, co jsem cítila já celé ty roky.
Mrzí mě to.
Cataleyo.
Až bude vaše večeře hotová,
časovač na židli vyprší.
Dříve nevstávejte.
Chápete, že jsem dohodl tuto schůzku pouze z profesní zdvořilosti.
Pravdou je, že vám nemohu nijak pomoct.
- Nemůžete nebo nechcete? - V tom není žádný rozdíl.
Když se k tomu stavíte takhle...
...vyložím tedy karty na stůl.
Setkal jsem se s tou ženou. Se značkujícím zabijákem.
- Ona je to žena? - Ano. - Je pěkná?
Zastavila se u mě doma se vzkazem,
že pokud nezjistím, kde bydlí tento muž
každý týden zabije jednoho člena mé rodiny, dokud mi nikdo nezbyde.
Děláte si srandu?
Připadá vám, že bych si něco takového vymyslel?
Tak mi řekněte, co mám dělat.
Zavolejte 911. Nyní, když mě omluvíte, mám schůzku,
která začíná právě teď.
Ross.
To je ona.
Říká, že pokud jí nedáte, co chce, vymaluje celou vaši kancelář.
S vámi.
Můžete jí prosím říct, že to je tvrzené sklo
odolné vůči přímému zásahu 57 milimetrových střel?
Máte deset sekund na prozrazení té adresy.
Jak si mohu být jistý, že mě přesto nezabije?
Prý nemůžete, ale věřte mi.
Pokud jí nedáte, co chce, budete 24 oběť na seznamu.
867 Magnolia Terrace, New Orleans.
Žádá vás, aby tento rozhovor zůstal přísně důvěrný.
- S radostí. - A co moje rodina?
- Dobré ráno. - Co jste zač?
To není důležité jako to,
že potřebuji plán prostorového uspořádání 867 Magnolia Terrace.
Pokud okamžitě neopustíte mou kancelář, zavolám policii.
Opravdu potřebuji ten plán.
Vy zaujmete pozice tady, tady a tady.
Musíte očekávat nečekané.
Je jako mlha pod dveřmi. Jako myš ve zdi.
Nikdy nezaútočí přímo a neuvidíte ji, dokud nebude příliš pozdě.
Je jako neviditelná.
Sakra! Na stranu!
Done Luisi.
Luisi, jste v pořádku?
Připravte auta!
- Nech mě. - Musíme odsud zmizet.
- Nech mě být! - Pojďte!
Pojďte! Rychle!
Jdeme!
Musíme si pospíšit.
Rychle! Pojďte.
Schovejte se tady.
- Počkejte na mé znamení. - Dobře.
Rychle! Najděte ji!
Hledejte všude!
- Haló? - Dostali jste ji?
Musíme to ověřit.
Myslím, že je po ní.
Marco! Marco!
Marco!
- Co se to k čertu děje? - Být vámi bych tam zůstal.
Marco!
Na tento okamžik jsi čekala hodně dlouho, že ano?
Ano.
Hněte sebou, zatracený parchanti!
Marco?
Ne.
Tady Cataleya.
Co jsi čekala? Promarnila jsi celý svůj život, abys mě mohla zabít?
Někoho, jako jsem já? Mě nikdy nenajdeš.
Myslím to vážně, věř mi.
Najdu tě a zabiju!
A víš proč? Protože nikdy nebudu tam, kde chceš, abych byl!
Ve skutečnosti...
...jsi přesně tam, kde chci, abys byl.
Jezte.
Měl byste se pořádně zamyslet.
- Víte ještě něco? - Už jsem vám řekl všechno.
Pokaždé přišla na pár hodin a pak odešla. Nic víc.
Už je pozdě a já jsem unavený. Jestli mě nehodláte zatknout...
Vlastně vás ani nemáme z čeho obvinit.
- Takže už můžu jít? - Ne.
Mám ještě pár otázek.
Mohu alespoň dostat šálek kávy?
Ano.
- Smetana a cukr? - Ano, prosím.
Haló?
Jen, neměl jsem nejmenší tušení. Moc se omlouvám.
Jsi v pořádku?
Nic mi není.
- Kde jsi? - U FBI.
- Danny. Víš, že nás... - Ano.
- Kolik času nám zbývá? - 40 vteřin.
Využij ten čas na tři otázky.
Jaké je tvé skutečné jméno?
Cataleya.
Jako ta květina?
Ano, jako ta květina.
20 vteřin.
Vrátí se někdy můj ptáček?
Nech otevřené okno a uvidíš.
- Rossi? - Ano?
Snažíme se vystopovat, s kým ten chlap mluví.
Poslední otázka.
Miluju tě.
Dejte mi ten telefon! Dejte mi ho!
Haló? Haló?
Můžete jít.
Přeložil Hogwarts
www.Titulky.com